UN DOCUMENTAR ORIGINAL NETFLIX
Când fac examinarea...
le spun părinților: „Voi suferiți din cauza afecțiunii ei.”
Ea nu suferă.
Copila voastră zace aici precum Albă ca Zăpada...
fiindcă totul e așa de groaznic în jurul ei,
încât așa se protejează.
Ea doar așteaptă ca situația să se îmbunătățească.
Apoi are șansa să se trezească și să fie iar o persoană normală, vioaie.
DARIA (DASHA) 7 ANI - ÎN STARE VEGETATIVĂ DE 5 LUNI
Nu știm cum s-a întâmplat. Alerga, făcea atletism.
Era activă la școală.
Nu știm cum s-a întâmplat.
PSIHIATRU PENTRU COPII
Pune-i-o pe burtică, te rog.
Ia să vedem!
Las-o jos.
Da.
Nu, de data asta, presiunea arterială nu s-a schimbat cu gheața pe burtică.
Data trecută a suferit modificări.
E puțin mai... inconștientă.
Asta se întâmplă după ce stai întins multă vreme.
În ultimii 15 ani,
sute de copii refugiați traumatizați din Suedia
suferă de sindromul resemnării.
Se retrag din lume într-o stare comatoasă,
uneori timp de ani de zile.
La început.... nu mai vorbesc.
Doar stau culcați.
Apoi încep să mănânce din ce în ce mai puțin.
Apoi încetează să mai mănânce și să bea.
Majoritatea părinților nu știu nimic despre asta...
și se gândesc că ar putea muri copilul.
Avem o afacere cu alți parteneri, furnizam servicii de internet.
Au venit agenți ai serviciilor secrete guvernamentale...
și mi-au cerut să opresc internetul.
Pentru ca oamenii din regiune
să nu aibă acces la informație,
ca nimeni să nu știe ce se întâmpla în capitală.
Da.
În următorul an au început să ne amenințe.
Ne-au amintit că nu i-am ascultat în trecut
și că n-am oprit internetul.
Am primit amenințări aproape jumătate de an.
L-au luat oricum, i-au luat actele.
Am mers să-l văd, când am aflat că e în spital.
Era supravegheat, dar n-a fost greu să intru în spital.
Am plătit gardienii ca să-l văd.
Fusese bătut crunt.
Fusese și torturat.
Am plătit pentru o înțelegere ca să scape.
La început, stătea ascuns.
Da.
Apoi a fugit în Suedia.
Între timp, eram urmărită.
Într-o zi, după ce am dus copiii la școală,
m-am întors acasă și mă așteptau la ușă.
Eu și soția partenerului lui
am fost torturate și bătute.
M-au dus în pădure...
și unul dintre ei m-a violat.
Au spus că dacă soții noștri nu apar în 20 de zile...
ne vor omorî pe toți: pe copiii noștri, pe soții noștri și pe noi.
Am fugit în Suedia.
„«Trebuie să căutăm fantoma», spuse Cesar.
«Vezi pe cineva?», întrebă Cesar.
Asta și-a lipit nasul de geam.
«Nu e nicio fantomă», spuse ea.
Asta s-a dus să-l ajute pe Cesar.
L-au tras de picioare, dar podeaua îl ținea.”
„La mulți ani, Mo... Mona.
Daria, șapte ani.”
„La mulți ani, Daria, șapte ani.
Alessan...”
- Alessandro. - „...dro”.
PEDIATRU
Unii copii sunt conștienți de procesul de azil
și că viitorul este incert. Noi știm
că o perioadă lungă de nesiguranță după o traumă e foarte dăunătoare.
Siguranța este baza pentru recuperarea după traumă.
- Am depus acte pentru azil în Suedia. - Azil, da.
Am așteptat un an și jumătate.
Am fost informați că s-a luat o decizie
și am mers toți acolo.
Au început să anunțe decizia,
enumerând motivele pentru care a trebuit să fugim.
Întreaga poveste.
Copiii nu știau nimic despre asta.
- Nu le spusesem. - Nu le spusesem.
Le ascusesem asta. Nu știau.
Copiii au început...
Cea mică a început să plângă imediat.
Deja înțelegeau suedeza.
Au înțeles dinainte să ni se traducă nouă.
Cererea de azil a familiei a fost respinsă.
Atunci au început problemele cu Dasha.
Învățătoarea ei m-a chemat la școală.
Mi-a spus că fiica mea plângea,
spunând că va fi trimisă înapoi și ucisă.
Toți copiii de la școală plângeau.
Învățatoarea nu știa ce se petrecea.
Curând, avea să respingă mâncarea și apoi să nu mai reacționeze deloc.
Familia Dariei face apel la refuzul azilului
și așteaptă din nou o decizie.
Cazurile copiilor cu sindromul resemnării au început să apară în 2003, 2004, 2005.
Eram foarte surprinși,
nu semăna cu nimic din ce întâlniserăm până atunci.
Pe vremea aceea erau zvonuri...
JURNALIST
„Copiii se prostesc. Ei se prefac bolnavi
sau părinții îi otrăvesc.”
Aceste zvonuri erau susținute de politicieni.
Dar s-a dovedit că aceste zvonuri erau ce am numi astăzi „știri false”,
propagandă a activiștilor de extremă dreaptă.
Toate testele dezvăluie același rezultat.
Nu a existat nicio manipulare din exterior.
Vorbim despre copii cu adevărat bolnavi, într-un mod serios.
KAREN, 12 ANI ÎN STARE VEGETATIVĂ DE 6 LUNI
Era un elev bun, foarte bun la matematică.
Chiar și profesorii de la școala din Suedia ne-au spus că e foarte bun.
Îi plăcea școala foarte mult.
Familia lui Karen are un permis de ședere temporară de 13 luni.
Când expiră, va trebui să depună din nou cerere pentru azil.
Lucram la un restaurant, iar în acea zi am avut o mulțime de clienți.
Unii vorbeau între ei
și i-am auzit spunând...
că au ucis niște oameni.
Am înțeles că s-au comis crime
și că pe ei îi tocmiseră să-i ucidă.
A trebuit să-l iau și pe fiul meu Karen în drum spre casă.
Eram cu prietenul meu, care ne ducea acasă cu mașina.
Am fost opriți pe drum.
Ne-au tăiat calea și ne-au oprit.
Când prietenul meu a coborât din mașină, l-au împușcat.
Am reușit să-mi scot fiul din mașină și am fugit.
Când am ajuns în Suedia,
fiul meu era deja foarte stresat.
Era foarte necăjit și speriat,
se uita mereu afară și vedea lucruri.
Copiii au văzut multe.
AVOCAT PENTRU IMIGRĂRI
Au venit în Suedia,
merg la școală, își fac prieteni, vorbesc suedeză fluent
și, dintr-odată...
Trebuie să te întorci?
Nu cred că ei pot face față.
Trebuie să vezi că înghite.
MEDIC
Privește până înghite.
Nu-l ține strâns.
Doar un deget, cu blândețe.
Încă nu a înghițit.
Acum a făcut-o.
Acum poți lua următoarea bucățică. Să continuăm.
Poate că înghețata nu e cea mai sănătoasă, dar e ceva ce poate mânca.
Să încercăm din nou.
Deschide-i gura. Bagă înghețata.
Așa, închide-i gura.
Nu i-a ajuns între dinți.
Nu cred... așa.
Nu, prea departe.
Să vedem ce facem.
Așteptăm și vom vedea.
Așa. Acum a înghițit.
Trebuie să faci asta.
Trebuie să... asta ai de făcut.
Bună! Aproape că mă privește.
Vorbește cu mama ta.
Bună!
E bine.
Nu prea tare, nu pentru mult timp.
Va fi bine.
E atât de greu!
Da, e greu, dar vezi că funcționează.
Îți dai seama că funcționează.
Încearcă.
Bună!
Bună! Spune-i-o zilnic.
Încearcă să-mi strângi mâna, Karen.
Vorbește cu el.
Încearcă s-o strângi.
Karen, dulceața mea.
Scumpul meu.
Băiatul meu frumos.
Imigranții care dezvoltă afecțiunea
tind să vină din anumite părți ale lumii.
MEDIC PEDIATRU
Provin din Balcani, din foste republici sovietice,
de la granița sudică a Rusiei sau aparțin unor minorități etnice,
ceea ce e foarte dificil de explicat.
Aproape toți acești copii și familiile lor au fost supuși unor traume.
Psihologice, fizice sau ambele.
Aceștia se confruntă și cu trauma deportării.
LEYLA, 10 ANI ÎN STARE VEGETATIVĂ DE 7 LUNI
Această familie e yazidi.
Yazidiții au fost considerați cetățeni de mâna a doua
în majoritatea țărilor în care trăiesc.
Ei provin dintr-un sătuc de aproximativ 30 de gospodării.
Satul avea o singură fântână care era folosită de toți.
În fiecare zi, mama mergea după apă.
Într-o zi, când mama s-a dus să ia apă,
patru bărbați au intrat și a fost violată de toți patru.
Însuși tatăl mamei a spus foarte clar
că trebuie să-și ucidă fiica,
fiindcă i-a dezonorat numele.
Copiii noștri n-au avut o viață bună.
Ei merg la școală, dar nu știm cum să supraviețuim în țara asta.
Totul e numai frică. Avem frica în trup.
Da, să încercăm asta.
Ia să vedem! Tensiunea arterială e normală.
Pulsul e foarte accelerat acum.
Nu știu dacă e normal pentru ea.
Îi pun asta pe burtică, să îi fie rece.
Apoi vedem dacă tensiunea arterială și pulsul răspund la stimul.
109 cu 68, pulsul 96.
O să notez asta.
Să verificăm.
Mai măsurăm o dată.
Dacă ți-aș pune asta pe burtă,
tensiunea arterială ar crește brusc.
- Îi bate inima repede? - Poftim?
- Îi bate inima repede? - Da, bate repede.
Dar nu e foarte neobișnuit.
- Nu e bine, nu? - Ba da, e bine.
Înseamnă că reacționează un pic la ce facem.
Nu are pulsul mărit tot timpul.
Cred că e din cauză că sunt aici.
- E o problemă? - Nu. Nu îți face griji.
Asta e neschimbată.
Deci nu a reacționat deloc la ea.
N-a fost afectată de ea.
Gata.
Vreau să se facă bine.
Am figurine ale zeităților.
Mereu mă trezesc și vorbesc cu ele.
Mă trezesc și spun:
„Vă rog, faceți-o bine pe sora mea,
ca să mergem iar la școală împreună.”
Copiii mei s-au obișnuit să trăiască aici. Suedia e o țară grozavă pentru ei.
Vreau doar ca ei să supraviețuiască aici.
Familia Leylei a făcut apel la ordinul de deportare
și așteaptă o decizie.
PSIHOLOG
Nu avem o explicație clară de ce sunt mai mulți copii
cu această reacție în Suedia decât în alte țări.
Cunoaștem cazuri similare în alte țări, dar nu atât de multe.
Deocamdată nu avem nicio explicație de ce se întâmplă asta.
Probabil factorii culturali ai Suediei
ar conta în dezvoltarea afecțiunii.
Un factor ar putea fi nesiguranța la care este supusă familia
pe parcursul procesului de azil.
Sunt multe zone necercetate
la această afecțiune.
DARIA (DASHA) ÎN STARE VEGETATIVĂ DE 8 LUNI
Ne-au sunat săptămâna trecută,
s-au prezentat și au spus că au luat o decizie în cazul nostru.
Ne-au spus că ne-au acordat șederea în Suedia.
Câteva zile mai târziu, am primit o scrisoare în poștă.
- În poștă. - În poștă.
- ...confirmând că am obținut-o. - Că am obținut-o.
Recuperarea are loc îndeosebi după ce familia se simte în siguranță.
Nu se petrece imediat.
De obicei, durează câteva luni până să se observe îmbunătățiri.
I-am citit decizia Dashei,
i-am spus că totul va fi bine.
Că totul va fi în regulă,
că nimeni nu ne va izgoni acum.
Recuperarea copiilor depinde de reclădirea speranței.
Se pare că părinții sunt cei care transmit această speranță.
Trebuie să existe un soi de comunicare.
Tonul vocii, atingerea,
atmosfera din cameră,
unde copiii pot simți că părinții sunt mai optimiști.
Ce păr lung ai!
Ca Rapunzel, frumos.
Îl ai până la spate.
KAREN - ÎN STARE VEGETATIVĂ DE 14 LUNI
Acum Karen poate înghiți mâncare pasată și lichide.
Acum lucrez cu normă întreagă.
Asta mă bucură și vreau să continui să lucrez.
Permisul de ședere temporară al familiei lui Karen va expira curând
și vor trebui să depună iar cerere de azil.
LEYLA - ÎN STARE VEGETATIVĂ DE 11 LUNI
Starea fetiței yazidi rămâne neschimbată.
Acum și sora sa mai mare dă semne ale sindromului resemnării.
Am vizitat familia de ziua mamei lor.
Mi-a spus că, la ultima aniversare, acum un an, ambele fiice
i-au oferit flori și au sărutat-o.
Acum niciuna nu poate face asta.
Familia Leylei e în continuare amenințată cu deportarea.
DARIA (DASHA) - 6 LUNI MAI TÂRZIU
Starea Dariei se îmbunătățește. S-a întors la școală.
Ea nu-și amintește ce i s-a întâmplat.
Când mă întreabă: „Mamă, am dormit?”,
eu îi spun: „Da, ai fost Frumoasa Adormită.”
Dar acum ești trează și totul va fi bine.”
Daria a petrecut mai bine de un an în sindromul resemnării.
E important să spunem că Suedia a primit
un număr mare de refugiați
timp de mulți ani.
Provenim dintr-o societate care își deschide ușile.
Sentimentele anti-imigrație au crescut în Suedia,
iar politicile privind azilul au devenit mai restrictive.
S-au înregistrat peste 200 de noi cazuri ale sindromului resemnării
în ultimii trei ani.
Aceleași simptome de retragere au fost raportate
printre copiii din centrele de refugiați din Australia.
Mulțumim din suflet familiilor care ne-au împărtășit povestea pentru film.